Hvala!
To je bio Roni Džekson!
Mala pauza, pa ću se vratiti sa sledećim pevačem.
Bravo, Roni. Izgleda da si na putu za Omahu.
Ne sumnjam. Može li jedno pivo, Erl?
Ti ćeš što i uvek? -Da, molim.
Čašu "šardonea" za Bet...
Rekao sam nešto smešno? -Ne. U stvari, donekle.
Vi ovo radite svake večeri? -Mi? -Kako se to zove?
Karate-oke?
Ne, karaoke. To je stil života.
Kakav život... Može li još jedno?
Talenti kao Roni ovde zarade i hiljadarku.
Mnogo više nego u klanici. -Za amatersko pevanje...
Nije ni malo amatersko.
Večeras se dobija 100 dolara za pobedu.
Plus, kvalifikacija za veliku nagradu u Omahi.
A vi gledate pobednika. -Po onome što sam video,
ne znam kako bi mogao da izgubiš.
Da niste raspoloženi za malo takmičenje?
Nemam odgovarajući kostim.
Vi nemate glas. -Molim?
Pevao sam u horu sve tri godine školovanja.
Pa, zapevajte... -Za stotinu dolara?
Mora da se šalite. Nije vredno truda.
Zaista? A da malo povećamo uloge?
Koliko imate u džepu?
U redu, što da ne?
Može da bude zabavno. Da vidimo...
690 dolara.
Plaćam... -Šta ćete da pevate?
Ne znam. Šta imate? -Pokaži mu spisak.
Džo Koker. -Džo Koker...
Ti čuvaj novac. -Momci...
Erl, čuvaj novac. -Razumeo si? Važi?
DUETI
Halo? Da, ovde Riki Din. Šta? Sranje...
Dušo, dobro si? -Kada?
Sranje...
Gde?
Ne znam.
Razumem, samo...
Razumem. Sačekaj... Gde sam? -U Tulsi.
Postoji li direktan let za Vegas? -Kako da ne...
Direktno šatlom.
Ne mogu da stignem do sutra uveče.
Šta se dogodilo? -Ništa. Neko je umro.
Izvinite, avion je kasnio. Morali smo preko Atlante...
Zbog toga su izmislili aerodromske hotele.
Kafa? -Da, hvala. To bi bilo sjajno.
Od ponedeljka sam u gužvi.
Jedva sam stigao da u avionu pojedem malo kikirikija.
Znam da sam vas zadržao, a imam let već u 11:00.
Zato ću da budem kratak.
Službi za razvoj se ovde veoma dopada.
A ljudima iz marketinga se sviđa cena rada i nekretnina.
Kao i uslužni potencijali... To je za mene? Hvala.
Želimo da dovedemo neke naše ljude da pogledaju
lokacije za izgradnju, i popričaju o cenama...
Treba nam vaša pomoć oko grupa za zaštitu okoline,
odbora za izgradnju i ostalih dušebrižnika...
Nešto nije u redu?
Ne, samo nisam siguran o čemu vi to pričate.
O parku. Tematski park... Grad hodočasnika.
Ovo je sastanak udruženja za maloprodaju živine.
Zaboga... Mora da sam u pogrešnoj prostoriji.
Žao mi je, ljudi. To je sve zbog žurbe.
Događa se... -Da. Svejedno, hvala.
Hvala za kafu.
Zna li neko gde je sala za konferencije "Everglejds"?
Everglejds? Ovo je Hjuston. -Bože...
Mislio sam da sam u Orlandu.
Vi ste zvali taksi? -Kako to da uvek ti dođeš?
Ne znam. -Reći ću ti...
Zato što niko drugi ne bi prihvatio ovaj posao.
Kriminalci nisu poznati po velikodušnom bakšišu.
Deset dolara...
Zašto neprekidno zuriš? -Ne, nisam zurio.
Nemoj ti to meni... Poznajem te i ti me znaš.
Vi ste gospođa Gehegan? -Da.
Tvoja divna, pažljiva učiteljica
Pogledaj me... Ti si Bili Henon, zar ne?
Da, to sam ja. -Sećam te se.
Ti si jedan od mojih propalih učenika.
Kako to da voziš taksi? -Ovo je baš moj taksi.
Ustvari, polovina je moja. -Imaš pola taksija? -Da.
Pozavideo bi ti i Donald Tramp...
Umireš od želje da znaš zbog čega sam uhapšena.
Ne, zaista... -Krađa u prodavnici.
Uhvatili su me u Grand Unionu.
Ukrala sam dimljenu ćurku i par najlonki.
U ćurki se nalazio onaj...
Komad metala koji je uključio detektor.
Detektori u prodavnici hrane! Kakvo društvo...
Ne želim ni da pomislim koliko se dece ugušilo
zato što su progutali neku od tih stvarčica.
Kakav svet! Zalogaj ćuretine, i pravo u pakao. -Da...
Sigurno je teško sastaviti kraj sa krajem.
Meni nije loše. Kradem da bih zajebavala ljude.
Da li si ti ikada ukrao? -Ne, ja to ne radim.
Naravno... Ti si običan propalitet.
Suviše uplašen da će biti uhvaćen i osuđen.
Uvek si bio mističan tip. Hteo si da budeš sveštenik.
Jesi li diplomirao na Lojoli? -Ne.
To mi nije bilo suđeno. -Suđeno?
Kakva gomila sranja!
Gospođo, uzmite ovo. Treba vam više nego meni.
I saslušajte me. Nisam propalitet.
Pokušavam da postignem nešto drugačije od većine.
A šta je to? -Harmonija.
Ti si čudo, Bili. Malo patetičan, ali čudo.
Daću ti savet, "oče".
Svet je đubrište i svi živimo u paklu.
Što pre to prihvatiš, pre ćeš živeti kao čovek.
Zdravo!
Otkud ti ovde? -Završio sam ranije.
Idem na predavanje o zen-budizmu.
Danas mi se desilo nešto veoma tužno.
Dobio sam poziv iz policije... Gledaš ovo? Ništa ne čujem.
Ne znam ni kako se to dogodilo.
Ralfe? -Zaboga, Bili...
Bili, nemoj da poludiš!
Moj partner! -Bili, ne idi!
Džuli, dušo?
Karsone? Stigao sam, sine. Nedostajao si mi.
Mislio sam da sam na Floridi, a bio sam u Teksasu...
Možeš li da zamisliš?
A sada sam kući, a deca ni da me pozdrave.
Zar ne bi bilo divno da me neko pozdravi
kada se vratim sa puta? -Naravno.
Ali ne možeš da očekuješ da svi prekinu
ono što rade i posvete pažnju samo tebi.
Znaš li šta sam uradio u proteklih 18 meseci?
Preleteo sam avionom više od 200.000 milja,
stvorio lažne karipske pirate u vukojebinama Južne Karoline,
oduzeo jednu od najstarijih plaža na istočnoj obali,
i pretvorio u park pun hamburgerija.
Da ne pominjem kornjače... -Kornjače?
Proklete morske kornjače sa ostrva školjki...
Najstarije žive amfibije u severnoj Americi.
Sada, izumrle... Zahvaljujući meni.
Zašto? Napravili smo vodeni tobogan na mestu
gde su se razmnožavale.
Zar nisi želeo taj deo plaže? -Jesam.
Nisam. -Dušo, možeš li... Upravo sam na vezi.
Gde ideš? -Žalim, Kendi, ali idem da kupim cigarete.
Ali ti ne pušiš!
Šta radite? -Pokušavam da joj sredim kosu.
Ukrućena je.
Potopili su joj glavu u lak za kosu.
Čuli ste za to? Jadna Dona...
Dobro si je poznavala? -Zaista dobro. A vi?
Ne baš.
Verovatno, jer bih čula za vas.
Živiš ovde, u Vegasu?
Da pogađam... igračica? -Druškane...
Radila sam sa Donom u prvom redu u "Dini".
Najbliža sam aristokratiji.
Jesi li dobro? -Patim.
Da, osećam po tvom dahu.
Sigurno si je mnogo volela. -Da.
Nisam želela da dobije aneurizam...
Ona mi je bila jedina prijateljica.
I meni, bar mislim... To je bilo davno.
Možeš li da me zagrliš na trenutak?
Dona bi bila tako srećna da može da vas vidi.
Zdravo, bako. -Ne želim da ometam vaše povezivanje.
Poznaješ ga? -Naravno. On je tvoj otac.
Gde tvoja mama drži majonez? -Ona ne veruje u majonez.
U majonez? -Ne veruje u hranu koja zahteva struju.
Vidiš? Ja, u trećem razredu. Proslava rođendana...
Poslao si mi ovo. Sećaš se? -Da, mislim...
Još uvek ga nosim.
Ne razumem vezu između majoneza i struje.
Majonez se čuva u frižideru. Toliko puta nam je
nestajala struja da se sasvim okrenula prirodi.
Pogledaj ispod mikro-talasne.
Tu su prilozi iz "Burger Kinga".
To si mi kupio u Springfildu, a poslao iz Sent Luisa.
Vidi... B-E, F-R-I... -Da, vidim...
Još uvek imaš drugu polovinu? -Ne znam. Možda negde.
U redu je. Uvek sam gajila nadu...
To ima veze sa tradicijom u našoj porodici.
To je poslednje što si mi poklonio.
Volim majonez, ali je ovo obrok "Pol Njumen".
Volim Pola Njumena.
"Slatku pticu mladosti" sam gledala stotinu puta.
Gde sada živiš, Riki? -Nigde.
I ja sam tako živela dok sam pevala u horu.
Ali kada me je Sinatra zaposlio u "Dini",
pustila sam korenje. Stvorena je dinastija.
Prvo Dona, pa onda Liv...
Pa ti ne jedeš...
Baš sam pomislila kako mi se ceo život raspada.
On je kao znak sa neba. Zar ne, bako? -Naravno.
Sutra ujutro moram u Kanzas zbog predstave.
Šta? Odlaziš? On odlazi! -U redu je, dušo.
Možda Liv može sa tobom u Kanzas. -Zaista?
Pa... -Tako sam uzbuđena da moram da piškim.
Gde ide? -U susedstvo.
Nešto nije u redu sa septičkom jamom.
O čemu pričate... -Slušaj, kopile!
Napumpao si moju ćerku kao da je obična droca,
a onda si nestao, ne osvrnuvši se.
Vreme je za naplatu. -Mislio sam da dam nešto...
Za sahranu i slično... -Ne pričam o novcu,
ali uzeću ga. A sada me saslušaj.
Ta devojka neće da izgubi oca i majku u istoj nedelji.
Mora da se šališ! Ona ima svoj život.
Mislim, ima posao... Odrasla je, zaboga!
Briga me da li ostaješ ili odlaziš.
Ali to divno dete mora da sredi svoj život.
Ona je veoma posebna. Ti i ja smo sve što ima.
A sada joj je potreban otac. -Ne budi smešna.
Dobro veče, gospodine. -Dobro veče. Treba mi soba.
Naravno. Popunite ovo i dajte mi kreditnu karticu.
Imam nešto bolje od kartice.
Preleteo sam avionom preko 800.000 milja.
Već godinama želim da tu pogodnost iskoristim kod vas.
Žao mi je, ali večeras nema slobodnih soba za tu svrhu.
Nemate slobodnih soba? -Imamo, ali ne za tu namenu.
Ako želite da rezervaciju,
najranije što mogu da ponudim je...
Šest nedelja...
Treba mi soba za večeras.
Primamo "MasterCard", "Visa", AMEX...
Izvinite! Vi ste sjajna pevačica!
Karaoke su moj život.
Šta je karaoke?
Gde vi živite? -U aerodromskim hotelima.
Predgrađa, mentalni zatvor.
Još uvek ih nema u zatvoru, ali ih ima po svim barovima.
A šta je to, ustvari?
To je neverovatno uživanje. Kao da ste zvezda tri minuta.
Umete li da pevate? Mislim, pred ljudima.
Nekada sam pevao. Pomalo... davno.
I šta se desilo?
Ne znam. Počeo sam da se bavim trgovinom.
Da li trenutno trgujete? -Ne. Izašao sam po cigarete.
Ustvari, ne znam gde sam. Negde u Arizoni? -Arizona?
Jeste li ludi? Vi ste u Novom Meksiku.
Dovoljno je blizu. Države se graniče.
Zašto nešto ne otpevate? -Ne.
Hajde, neće vas ubiti! -Nema šanse. Ne.
Previše sam napet.
Uzmite jednu. Hajde...
Beta-blokatori... To će oterati vaše strahove.
Popijte... Tafi!
Šila, šta mogu da učinim? -Treba mi mala usluga.
Moj prijatelj žudi da zapeva. -Ne... -Sigurno?
Ne, ne bih mogao. -Hajde! -Još uvek ne deluju.
Hajde, možeš ti to! -U redu! Što da ne?
Kako se zoveš? -Tod. -Hajde, ne plaši se.
Šta treba da pevam? -Pustiću muziku.
Gledaj u monitor i pevaj.
Pozdravite Toda! On je malo nervozan...
Pokušaćemo još jednom. -U redu...
Tafi... Sladak je, zar ne? -Da, jeste.
Može li mala pomoć? -Ne.
Sve sam dala za taj autobus. A da vi pomognete meni?
Ima li neki karaoke-bar u blizini? -Ne znam.
Zašto bi i znali? Svejedno...
Zbogom i prijatan dan! -Hej, vrati se!
Obišla sam svaki bar u gradu. -I ja.
Zaista mi je žao. Nisam htela da te povredim.
Šta hoćeš od mene?
Ti si najbolji čovek kojeg znam.
Ti si prvi muškarac sa kojim sam spavala.
Posle deset godina iskustva sa ženama...
I seks je bio sjajan. Bio si tako nežan i sladak.
Bilo mi je skoro kao sa ženom.
Ozbiljno...
Zdravo. Gde je lova u ovoj rupi?
Gde su karaoke? -Karaoke? -Mi ovde razgovaramo!
Ima li novca od karaoka, ili je ovo mesto za dangube?
Ništa danas. Ovde su samo brice i fantomi. -Sranje!
Nemaš dovoljno vere u sebe. -Ne počinji sa tim!
Muka mi je od toga! Ti si čistunac, nevinašce...
Većina nas nije kao ti. Znam da ja nisam.
Za tebe i Ralfa... -Čak me ni ne slušaš!
Rekla sam ti, odvratan je -Onda, zašto? -Ne znam!
Zato što me tretira kao stoku.
Izvini...
Postoji još nešto...
Ralf brine zbog vozila. -Brine zbog pola vozila.
Zvaće policiju ako ne vratiš taksi.
Ozbiljan je. Ponovio je to bar 40 puta.
Neka uradi šta mora. -U redu, Bili.
Ti uradi ono što moraš. Žao mi je zbog svega...
Nadam se da ćeš naći tog anđela kojeg tražiš.
Znači, imaš taksi?
Polovinu taksija. -Kako je to moguće?
To je vrhunac za nekoga ko je podbacio u životu.
Nisi znala? -Ne, ja uspevam u svemu. -Blago tebi.
Jesi li slobodan? -Za šta? -Treba mi vožnja.
Gde ideš? -U Kaliforniju.
Nemam novca, ali biću dobra prema tebi.
Zaista dobra. Sve do sunčane države.
Florida je sunčana država. -Štagod...
Hoću u Kaliforniju i biću dobra. -Kakva si inače?
Tako mi i treba kada se obraćam propalitetu.
U kom smeru je autoput? -Dve milje na zapad.
Šta nameravaš? -Stopiraću.
A gde je zapad?
To je to?
Par milja napred je "Svratište".
Tu je parking za kamione i ti tu izlaziš.
Zahvaljujem što ste me i ovoliko prevezli.
Možda ćeš imati teškoća da nađeš sledeći prevoz.
Ovo je Juta, a ti si obojen...
I te cipele mogu samo da ti odmognu.
Nisam siguran da razumem. -To su zatvorske cipele.
Standardna oprema kada te puste...
I ja sam ih nosio. -Da, siguran sam.
Zbog čega si zatvoren? -Zbog pogrešne procene.
Svi smo zaglavili zbog pogrešne procene.
Da, tako je.
Neki kažu da će svet okončati u vatri.
Neko kaže - u ledu. Šta ti misliš?
Teško je reći. Hladni rat se završio.
Novac ili život. -Odjebi...
Izvini, već jesam. Jedino što umem je da pevam.
Nauči neki zanat. -Već jesam. Baš ovaj.
Zdravo! Upadaj.
Hajde, upadaj! -Gde ideš? -Ne znam.
Šta te briga? Upadaj... -Imaš čudan pogled...
Na nečemu si? -Molim? -Deluješ razvaljeno.
Ti si pandur? -Ne. -Onda uzmi ili ostavi!
Gde ti ideš?
U Čikago. Gde ti ideš? -Nigde.
Izašao sam da kupim cigarete.
Šta ima u Čikagu?
Moja majka je tamo.
Verovatno imaju cigarete. Upadaj...
Dohvati nam par piva iz tog frižidera.
Pokušavao sam da radim sa stiroporom.
Misliš da se isplati? Ne.
Hvala. Ti nećeš? -Ne, nije po zakonu.
Treba da se opustiš. -Misliš? -Da.
Ustvari, cela država treba da se opusti.
Ionako to više nije država. Najobičnije šetalište.
"Mek Donalds", "Pica-hat"... Šetalište, od obale do obale.
Na kokainu si? -Prehlađen sam.
Na nečemu letiš... -Letim na slobodi.
Progutao sam sinoć neke bobice što dižu...
Bobice? -To je K-sleng. Karaoke...
Možda bi kasnije mogao malo da voziš. -Ne umem.
Ne umeš da voziš? -Ne, ne umem.
Baš neobično! To ima veze sa nasleđem?
Sa okolinom. Živeo sam u sobicama.
I ja sam. Sve su bile vlasništvo velikih lanaca.
Lanci? -Ramada, Šeraton, Motel 6... Lanci.
Ni meni lanci nisu strani.
Zar nije sreća što smo se sreli?
Zdravo. -Šta ćeš ti ovde?
Odlučila sam da dođem. Soba mi je odmah do tvoje.
Tek tako?
Kako si me našla? -Informacije...
Zvala sam samo tri hotela pre nego što sam te našla.
Uvek imaš veliki krevet? -Da. -Obožavam ih.
Imam priliku da spavam na njima
samo ako sam sa nekom zvezdom.
Slušaj, Liv... -Tom Džons je bio najbolji.
Dozvolio mi je da ostanem u njegovoj sobi ceo mesec.
Bio je divan prema meni. -Spavala si sa Tom Džonsom?
Ne, nismo to radili. -Razumem...
Mesec dana si spavala u sobi Toma Džonsa
i niste vodili ljubav? -Nismo.
A šta si radila za njega?
Pravila sam mu društvo, kao što ću i tebi.
Mi smo porodica.
Celog života čekam da budemo malo zajedno.
Nisam ja za to...
Tek tako? -Možemo li kasnije o tome?
Moram na posao. -Pevaš? -Da, ja sam pevač.
Od toga živim.
Ovo je karaoke bar. -Da, i nagrade su velike.
Mogu li da gledam dok radiš? -Ne.
Zašto? -Ne bi razumela.
Kako možeš to da znaš? -Jednostavno, znam.
Misliš da sam glupa? -Ne.
Radim solo. To je sve.
Uspavana lepotica je budna...
Gde sam? -U Misuriju. Još 6 država, pa smo kod kuće.
Auto je ispovraćan. Smrdi i gadno izgleda.
Rekla sam ti da popiješ aspirin,
ali si bio potpuno razvaljen. -Moram kući.
Nemaš kuću, mladiću. Ali sigurno imaš glavobolju.
Tako nekako... -Vi, pijanci ste svi isti.
Nisam alkoholičar. -Kako ti kažeš.
Nisam ti ja sudija, imam i svojih problema.
Da li to primećujem neku zainteresovanost?
Rekla sam da ću biti dobra prema tebi, ako me prevezeš.
Pokušala sam, ali si bio napola spreman.
Slušaj, mogu da te odvezem negde...
Na autobusku stanicu ili do auto-puta...
Odvešću te gde hoćeš. -Hoću u Kaliforniju.
Ne, mislio sam sada. Ovde, u blizini.
Treba da ofarbamo taksi.
Zašto misliš da bih ofarbao svoj taksi?
Moramo da ga ofarbamo
jer će jebač tvoje cure krenuti po svoju polovinu.
Može da ga uzme, ali kada stignemo u Kaliforniju.
Ako misliš da ću te odvesti do Kalifornije, varaš se.
Bolje da se klečeći vratiš onim debilima, zar ne?
Sviđa mi se "šećerna vuna". Šta kažeš, Bili? -Hrabro...
Pravi ste znalac. Ta nijansa je vrhunska.
I za nju važi popust? -Kvalitet nije jevtin.
To je vrhunski posao, po vrhunskoj ceni.
Boje iz te serije koštaju 173,99 dolara, sa porezom.
U redu. Uzećemo je, Bili? -Definitivno.
Odličan izbor. Kako plaćate? Gotovina, ček, kartica...
Trenutno smo bez novca.
Ali biće mi čast da ti popušim kitu.
Slabo ti ide, zar ne? -Onda vozi ti.
Rekao sam da ne umem. -Naučiću te. -Neću!
Hajde, lako je. -Sigurno, ali jednostavno ne želim.
Tip u tvojim godinama ne ume da vozi... Suludo.
Sranje... -Šta je? -Ovo je veče parova.
Možeš li da pratiš melodiju? -Nisam loš. -Je li?
Možeš da me pratiš? -Ne znam...
Zdravo. -Zdravo.
Kolika je nagrada? -50 dolara. -Po čoveku?
Šta misliš, gde si? U Ostinu?
Veliki novac se dodeljuje u subotu, u Omahi.
Koliko? -5.000.
Pobedite ovde, pa ste se kvalifikovali.
Pokaži mi spisak. Hvala...
Možeš li ovo?
"Probaj malo nežnosti"...
Šta treba da... -Pričao sam ti o ekranu.
Reči se tu pojavljuju. Pevaš kako se menjaju boje.
Pevaš kada se promene boje... -Ne brini.
Moram nešto da proverim... -Zašto? Ne brini.
Samo otvaraj usta. Ja ću sve da odradim. -Ne...
Zaista ne mogu. -Ovo je veče dueta.
Živni na trenutak.
Odvešću te gde god hoćeš, ako mi ovo učiniš. Kunem se.
Kako možeš to da odbiješ?
Samo stani tu. To je sve što mi treba.
Hajde...
Viđao si ih ranije?
Bili ste sjajni. Ja i Skot smo hteli da pokušamo,
ali pošto smo vas čuli, nema šanse. -Hvala!
Odlično...
Sjajno, sjajno...
Pokušaj preticanje. -Jesi li lud?
Ideš levo... Uvek sa leve strane.
Uvek pretiči sa leve strane.
Osim ako desna strana nije otvorena.
To je pravilo u američkom poslovanju.
Odlično! Fin potez!
Već si radio ovo?
Ovo je dobro, ne smeš da propustiš. Pretekni ga.
Ne, Tode... -Pretiči!
Hajde, smotani!
Kako neko ko tako peva može da bude tako smotan?
Pretekni ga!
Tako je!
Nastavi...
Da! Odlično ti ide.
Tvoj je?
Imaš svoje male tajne. -Pusti to...
Šta radiš sa ovim? -Ne želiš da znaš.
Grešiš. Pokaži mi. -Ne.
Ako nećeš, gotovo je sa časovima vožnje.
U redu. -Zar ćeš zavisiti od drugih do kraja života?
Pokaži mi šta radiš sa pištoljem. -Ne želiš da znaš!
Napolje!
U redu.
Ne, nije u redu. To je jadno.
Pevaš kao anđeo, a ne umeš da voziš?
To nije u redu sa celom ovom kulturom, Redži.
Zato sam uništio jednu vrstu kornjača,
i to zbog vodenog tobogana.
Ti si lud.
Mislim da treba da odspavaš.
Odspavaj malo. -Naravno. U pravu si. -Zaista?
Zaista? -Naravno. Hajdemo.
Tako sam se uplašila... -Ne, bila si divna.
Možeš mnogo da postigneš uz pravu obuku.
Bože, na šta ličiš... -Šta radiš ovde?
Htela sam da vidim kako pevaš. -Je li?
Uključićeš se u naše malo takmičenje?
Ne znam. Kako se to zove? Karate-oke?
Izgleda glupo. Može li da se dobije neko besplatno piće?
A ko si ti? -Ovo je Badi. On je šampion ovde.
Svaki put odnese nagradu. Zar ne, Badi? -Tako kažu...
A ovo je Klark. On je Badijev menadžer.
Menadžer? Mora da si strašan pevač, Badi. -Da.
Najbolji je. Moj dečko će opet odneti lovu.
Tvoj dečko? Shvatam. Vi ste zaljubljeni, zar ne?
Ko ste vi? -Tip koji će da se kladi u 1.000 dolara
da ću ti oduvati guzicu sa bine.
Šta kažeš?
U redu. -Ne, Badi. Ne miriše na dobro.
Hajde, biće zabavno.
Marlin, imaš još jednog! -Prokletstvo, Badi!
Neka šanker pazi na novac. -Ja ću.
Ti si stvarno njegov menadžer?
Peta pesma. Pojačaj je.
Čuvaj mi leđa...
Ti si neki prevarant? Znaš li šta radimo takvima?
Da, gubite od njih.
Izvolite? -Trebaju nam sobe.
U redu. Cena je 79 dolara. -Nema problema. Imam ovo.
A to je... -800.000 preletenih milja. -Pa?
Imate u ponudi sobe za vlasnike tih kartica.
Ne, nemamo. -Da, imate.
Pročitao sam u bar hiljadu časopisa o letenju.
Da li ste juče čitali o tome? -Ne, juče nisam leteo.
Dovezao sam prijatelja ovamo. -Šteta.
Pročitali biste da je ta ponuda juče ukinuta.
Ta ponuda ustvari i ne postoji, zar ne?
Ako imate gotovine... -Da, imam gotovine!
Imam kreditnih kartica kao balavci iz Njujorka.
Imam akcije, osiguranja i pregršt kredita.
Ali već godinama kupujem san o pređenim miljama,
i na kraju je sve to potpuno besmisleno?
Daj mi to!
Ta ponuda je kao i svaki drugi američki san, zar ne?
Spusti pištolj, čoveče! -Još jedna cinična mišolovka
za nas jadne i glupe ljude koji veruju komercijali!
Moderna verzija religioznog progona!
Vi ste zastrašujući! -U redu, daću vam dve sobe!
Daj mi to. -Ne, samo trenutak...
Smiri se! -Naravno. Kako ti kažeš.
Zdravo...
Dobili smo apartman. -Da pogađam kako?
Hoćeš da spavaš u krevetu ili ne?
Šta je? -Ne razumem te.
I ne treba. To je obično muvanje.
Ne muvaš, nego se ponižavaš.
Ne možeš da se suočiš sa mogućim neuspehom.
Ti si ona koja gubi u svemu tome.
Kako je biti svačija savest? Osećaš li se usamljeno?
A ti? Kao svačija seksualna maštarija?
Ti nemaš gde da odeš, niti čemu da se vratiš.
Ti si izgubljena duša koja živi i pati u samoći.
Ja ću biti naznačajnija stvar koja ti se desila.
Sećaćeš me se i na samrtnoj postelji.
Na tvom mestu, uživala bih u svemu.
Kako si postala takva?
Nije ti ovo pijaca. Uzmi šta hoćeš i izađi.
Čuo si me? -Ceo život se bavim trgovinom.
Kontraproduktivno je biti neprijatan prema kupcu.
Hajde, odjebi!
Daj mi pištolj.
Hajde... -Zašto?
Daj mi pištolj! -Ne!
Drkadžija... -Umukni!
Redžinalde, ljutiš se na mene? -Razvaljen si.
Treba da odspavaš. -Ne, tako grešiš, brate.
U životu nisam bio budniji.
Ljut si što sam saznao tvoju malu tajnu.
A to je? -Moć da upravljaš životom i smrću.
Bum, bum! Džon Vejn sam ja!
To je alternativa trgovačkom životu.
Šta je?
Znam taj pogled. Prezrivi pogled Kendi Vuds...
Ne znam, nisam je upoznao.
Kendi Vuds. Specijalista za plastične klizače.
To su tvoja deca? -Da. Džuli i Karson.
Baš lepo... -Misliš?
Moram u WC. -U redu.
Ostani u kolima. -Važi.
Znaš li šta je mamurluk posle počinjenog ubistva?
Ne, predajem se. -Propast.
Halo? -Supruga Toda Vudsa?
Da? -Koliko brzo možete da dođete u Omahu, Nebraska?
Mislim da je sve jasno. Imamo pobednika!
Nagradu od 500 dolara dobija Suzi Lumis!
Suzi, kvalifikovala si se za takmičenje u Omahi.
Subota uveče, za nagradu od 5.000 dolara! Izvoli, dušo.
Čestitam. Da vas čujem... Dame i gospodo, Suzi Lumis!
Bila si zaista sjajna. -Ne previše otrcana?
Dušo, ne zaboravimo na naš sporazum.
Dogovor je dogovor...
Ostavi je na miru, u redu?
Gospodin i gospođa Din? -Gospodin i gospođica...
Ovde smo zbog takmičenja. -Jedna soba ili dve?
Dve sobe. -Spojene, ako je moguće.
To može da se sredi. -Odlično.
Prijaviću te. Ne brini, neće ti pokvariti stil.
Šta je ovo?
Kraj puta.
Imaju karaoke? -Da...
Ovaj hotel ima u ponudi popust za letače. -Zaista?
Obavi to ti...
Vidi ovo mesto... Svuda je potpuno isto.
Verovatno si u pravu. -Zdravo.
Žao mi je, trenutno ne primamo ovo.
Ali primamo sve kreditne kartice.
Uzmi sobu kao i svi drugi. -A šta si mislio?
Čudan si. -Da? Zašto?
Zato što te činim nervoznim. -Nije tako.
Ponašaš se tako.
Htela sam da budem balerina. Jesi li znao za to?
Ali je Dona želela da zajedno radimo.
Nikad to nije rekla, ali sam znala.
Uvek si zvala svoju majku po imenu?
Od kada smo počele da radimo u "Dini".
Rekla je da se oseća staro ako joj kažem "mama".
Znaš, mnogo je pričala o tebi.
Da li ti je nedostajala? -Ne znam. Verovatno.
Uopšte nije umela da peva. Ali sam volela kada peva,
a ona bi uvek pevala jednu istu pesmu.
Išla je ovako...
Smoki Robinson... -Znaš je? -Naravno.
Ta nam je bila omiljena.
Zašto si došao na Doninu sahranu?
Ne želim da razmišljam o tome.
Taj dečji san da će neko zauvek biti zajedno...
Toliko si zauzet odbijanjem ljudi
i pokušajima da budeš nešto što nisi,
da kada se nešto stvarno pojavi u tvom životu
ne umeš da se nosiš sa tim. Ja sam ovde, živa sam.
Ja sam tvoja ćerka.
Hteo to da prihvatiš ili ne, to je činjenica.
Kakva je osoba koja ne priznaje svoje dete?
Ne tražim ti nemoguće.
Tražim da mi pružiš ruku, a ti ne možeš ni to.
I ti mene sažaljevaš?
Meni je žao tebe.
Tode?
Zaboga...
Šta to radiš? -Razgovaraj sa ženom, ne sa mnom. -Ne.
Da ti spasim život.
Volim te, čoveče.
Jesi li peder, Tode? To se dešava?
Ne, nismo pederi.
Vaš muž je bio dobar prema meni.
Ali srlja tim putem... -Da, tako je.
Prvi put u životu idem pravim putem.
To nije neka jevtina, plastična iluzija.
To je pravi put ka pravom smislu prave istine.
Računao sam kolika je mogućnost da iznajmim
dva puta isti auto u ovom nomadskom poslu.
Znate li kolika je?
Znate li koliko puta sam bio u istom belom ševroletu
u Alamu, kao i u Dalasu? -Ne.
To bi vam smoždilo um.
To je nepojmljivo za vas dvoje.
Ne znam šta se dešava, ali sam uplašena.
Ne plašite se, gospođo Vuds.
Nije se desilo ništa što bi vas proganjalo.
Ako se sada zaustavi... -Šta?
Ko si ti? -Prijatelj.
Vaš muž je napravio grešku u proceni.
Rado ću prihvatiti svu krivicu. -Za šta?
Tode, šta se dešava?
Sve sam više zbunjena i sve manje razumem.
Pitala sam... -Hajde da povratimo državu
od "Mek Donaldsa", "Pica-hata" i "Vendija".
Da porušimo ta šetališta i vratimo se iskonskoj želji.
Bože moj, Tode...
Bićeš miran? -Šta? -Budi miran.
Moram da idem.
Zašto? Tek si došla!
Rekao sam nešto što te je povredilo?
Samo si potpuno nenormalan.
Samo sam umoran od američkog sna...
Zdravo svima! Spremni ste za akciju?
Dobrodošli u Omahu, Nebraska.
Svi ste se kvalifikovali da pevate večeras,
tu su ljudi iz skoro svih država,
a pobednik će odneti 5.000 dolara!
Uzbuđeni ste? Ja sam uzbuđena.
Ovo će biti veče za pamćenje. Neka igre počnu!
Zdravo. Vi ste takmičar? -Da, Riki Din.
Čerka me je prijavila. -Da, na spisku ste.
Na redu ste kroz dvadesetak minuta.
Imate li svoj CD? -Večeras, ne.
Mogu li da vidim spisak? -Naravno.
Evo... -Hvala.
Izvinite, molim vas... -U redu je.
Sudarili smo se u hodniku... -Znam.
Jednog anđela više nema... -Molim?
Moja mama bi govorila da kada ljudi
ne progovore jedan minut, jedan anđeo premine...
I ti ćeš da pevaš? -Ja? Ne, ne umem da pevam.
Ustvari, svi umeju, ali ja nisam dobar.
Kladim se da si samo skroman.
A sada, naš sledeći pevač.
Da li ste spremni za pesmu gospođice Suzi Lumis?
Suzi Lumis... Nema je?
Prvi put... Suzi Lumis, drugi put...
Izvini me... -Suzi, dobićeš još jednu priliku...
Najavljujem Toniju i Hobija Kaspera.
Prozvali su te. Jesi li dobro?
Zar ne vidiš?
Bolesna si? -Usrala sam se od straha.
Znaš, bio si u pravu. Ja sam gubitnik.
Bila sam suviše glupa da bih to primetila.
Jesi li srećan?
Odlazi i ostavi me da umrem na miru.
Znaš, trebalo je da budem sveštenik.
Zaista. Crno odelo i kragna...
Trebalo je da diplomiram. Ali ne znam šta se desilo.
Od detinjstva mislim
da u mom životu postoji neki viši cilj.
Mislio sam da je moj poziv da pomažem ljudima.
To je prokletstvo... -Ne.
Učiteljica iz trećeg razreda mi je rekla da je svet
đubrište i da živimo u paklu. -Teška školska godina...
Uvek ću verovati da je svet divan
i da su ljudi u osnovi dobri.
Ako zbog toga ne mogu da se uklopim,
radije ću večno živeti kao teško retardiran,
umesto da prihvatim nečiju bednu stvarnost.
Razumeš li me?
Hoćeš li da mi pomogneš da ustanem?
Da.
Šta ti ljudi misle?
Gde bismo pomerili TV da nije pričvršćen?
Zatekao si me.
Izgledaš sjajno. -Dobro je, zato što želim da pobedim.
Želim tih 5.000. -I ja.
Nisam siguran da možeš. -O čemu pričaš?
Bilo bi zabavno da ne pevamo u duetu.
Lepa noć...
Žao mi je zbog onoga što se dogodilo.
Nije trebalo da puca na nas. To je bilo glupo.
Napravio je grešku u proceni.
A i ti si.
Tvoja žena deluje fino. -I mene je tako prevarila.
Dosta je! Pokušavam da te sprečim da se upropastiš.
Zašto? Dosta mi je života u zatvoru za srednju stalež.
Ne znaš ti ništa o zatvorskom životu.
Biću dobar, obećavam. Hajdemo dole.
Nisam još sreo takvog čoveka.
Da li se zabavljate?
Našli smo je, pa ćemo pokušati još jednom.
Veliki aplauz za gospođicu Suzi Lumis!
Misliš da sam dobar čovek? -Da, mislim.
Voleo bih da i ja tako mislim.
Voleo bih mnogo toga. -Svi bi to voleli.
Šta bi ti voleo?
Da uradim sve što nisam uradio kada sam mogao.
Dame i gospodo, uz vašu dozvolu,
želim da vam predstavim svoju ćerku Liv.
Bićeš dobro ako te ostavim na trenutak?
Pivo, molim...
Sigurno će biti teško izabrati pobednika.
Naš sledeći takmičar je gospodin Redži Kejn.
Šta želite da vam pustim?
Večeras ću sam stvoriti svoju muziku.
Ovo je pesma za mog prijatelja.
Naučio me je da vozim.
Ne, Redži!
A kažu da je naše društvo izgubilo duh...
Bože moj...
Idi kući.
Mogu li da sednem?
Samo izvoli.
Pomislila sam da bi voleo nešto...
Donela sam ti još nešto.
Ne mogu da budem ono što sam bio.
Drugačiji sam. Pevam.
Žao mi je zbog tvog prijatelja.
Sigurno ti je mnogo značio.
Znam da ovo dugo nisam rekla,
ali te mnogo volim.
Kako si? -Ne mogu da verujem šta se sinoć desilo. -Znam.
Čuo sam da je bio odbegli osuđenik.
Dobro jutro. Sve je plaćeno. -Ne mogu da verujem...
Bio je tako sladak i tako je divno pevao...
Nikada nisam čuo da neko tako otpeva "Pticu slobode".
Taj auto je tvoj? -Da. -Lepa farba. -Hvala.
Tu si... -Spremna si za polazak?
Idemo na turneju. Kalifornija, evo me!
Nešto nije u redu, dušo? -Ne, samo sam tužna.
Da, znam.
Ako nekoga zanima, u Nevadi je takmičenje.
Za 2.000 dolara... -Nevada?
Nevada je na putu ka Kaliforniji.
Bilo je divno upoznati vas.
Hoćete da podelimo taksi?
Što da ne?
Već znam odgovor, ali ću svejedno da pitam.
Samo izvolite.
Preleteo sam 800.000 milja,
a to nikada nisam uspeo da iskoristim.
Da li možda prihvatate korisničku karticu?
Naravno.
A kažu da je naše društvo izgubilo duh...